2024.08.18. 21:57
Húszkoronás békéltető pofon
Vajon miről írtak egykor a megyénkben megjelent újságok? Mi foglalkoztatta leginkább az akkori olvasókat? Ha választ akar kapni mai kedves lapforgatónk, akkor kérjük, kövesse figyelemmel hetente megjelenő sorozatunkat, amelyben régi lapok írásait idézzük fel.
EGER. VEGYES TARTALMU HETILAP, MEGJELENIK MINDEN CSÜTÖRTÖKÖN. 1872. AUGUSZTUS 8.
Régészeti felhivás.
Szerény munkálkodásom, melylyel e lapok hasábjain kettős megyénk Tisza-Füred vidékkerületének régészeti tekintetében való felvételét tüztem ki célul, a hazai központban is némi figyelemre méltatván, onnan jött buzditás folytán bátor vagyok e kettős megye közönségét, különösen a lelkészeket, tanitókat, s jegyző urakat, s egyéb ügybarátokat felszólitani, a hazai régészet előmozditása tekintetéből méltóztassanak akár velem közvetlenül, akár e lapok utján a szerkesztőséggel (mit az, hiszem elfogad) közleni, s köztudomásra hozni: kik lehetnek azok, kik tudomásuk szerint e kettős megyében, közelebbekben, vagy körükben mint régészek, régészet kedvelők, gyűjtők müködnek?
Ez által Heves-Szolnokmegye részéről is egy ujabb lépés fog eszközöltetni, mely Magyarország összes hazai régészeti anyagainak bővebb ösmeretére vezet; más szóval, (lévén kettős megyénk területe csak részbeni tapasztalatom sezrint is az őstörténelem gazdag muzeuma, melynek a föld méhében rejlő csarnokai csak avatott kezek buvárlatára várakoznak) alkalmul fog használni arra hogy a mi szerény müködésünk által is az összes hazai régészet az eddiginél mindinkább biztosabb alapra helyeztessék.
Kelt Tisza-Füreden, julius 31-én, 1872.
Tariczky Endre
HATVANI KÖZLÖNY. VEGYESTARTALMU HETILAP, MEGJELENIK MINDEN CSÜTÖRTÖKÖN. 1909. OKTÓBER 24.
Ujságirók maguk között.
Hevesmegye ujságirói f. hó 17-én összegyültek Gyöngyösön és ezuttal nem a más, nem a köz bajain tanakodtak, hanem a maguk dolgáról értekeztek.
Bennünk ujságirókban leginkább a Breznay Imre inditványára hozott határozat kelt örömet, mer rég érzett szükség követelte ezt az elhatározást, mely a hirszolgálatra és az ujságiróknak a hatóságokkal való érintkezésre vonatkozik. E szerint az ujságirók most megalakult hevesmegyei választmánya felkéri vármegyénk alispánját, Majzik Viktort, ki az ujságirók ügye iránt mindig őszinte figyelemmel viseltetett, hogy a vármegye összes helységeinek előljáróságait figyelmeztesse a hirlapirók támogatására, midőn a hirszolgálat érdekében náluk járnak.
![](https://cdn.heol.hu/2024/08/kbZVJdevu2FNaFiG8hgrMtWqSyyA_HWrtkEo8Zf9W7w/fit/1200/1684/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzRhYTMwZTNlYTdiNzQ1Y2M5YzI2OWI3ZjMzM2QzMjJk.jpg)
Forrás: Szilvás István/Heves Megyei Hírlap
A hirszolgálat egyik legfontosabb feladata lévén a vidéki ujságnak, szükséges tehát, hogy ez a rovat a legteljesebb és legmegbizhatóbb képét adja a nap vagy hét történetének. Ebben pedig a hatóságok lehetnek leghathatósabb segitői a hirlapirásnak. Ezért tartjuk nagyon fontosnak az ujságirók elhatározását és ettől az elhatározástól, bizonyosnak tekintve azt, hogy az alispán készséggel tesz eleget a kérésnek.
Igy lehet tökéletesiteni a hirszolgálatot, igy szünik meg az a nyájas leereszkedés, mellyel nagy kegyesen fogadják néhol a hatóságok a hirek után érdeklődő ujságirót.
Az alispán által kibocsátott figyelmeztető után nem szivességet veszünk többé igénybe a hirekkel szolgáló hatóságoknak, hanem velük együtt végezünk hirszolgálatot a közönség számára. Ha még hozzá teljesül az is, hogy magát a hirt irásban adják ki a hatóságok, akkor a helyreigazitások és a téves hirszolgálat megszünnek.
(…) Ha a hatóságok és az ujságirók igy vállvetve müködnek, kölcsönösen elismerik a támogató müködés hasznos voltát, úgy az ujságolvasó közönség látja hasznát annak.
Előttünk ujságirók előtt pedig a főcél: Mindent a közért!
HEVES ÉS VIDÉKE. TÁRSADALMI, KÖZGAZDASÁGI ÉS SZÉPIRODALMI HETILAP. 1903. AUGUSZTUS 16.
Megadta neki.
Heves megye egyik járásbiróságánál történt a következő mulatságos eset. Egy fiatal házas pár együtt lakott a férfi anyjával, tehát az anyósával. Az anyós a menyét becsületében megsértette. Ez tehát otthagyta az urát és a Járásbirósághoz ment megsértett becsülete orvoslást keresni.
Megjelentek. A férfi ennek anyja; a megsértett asszony és ennek anyja. A járásbiró nem akarta perre vinni a dolgot azért békéltette őket. A férfi és anyja valamint az asszony is hajlandók lettek volna a békülésre, de az asszony anyja sehogy sem akart békülni, mondván: hogy ő a leánya becsületét nem hagyja, a békités nem sikerült. A járásbiró egyet gondolt elhalasztotta a tárgyalást, azon jó hiszemben, hogy majd ez idő alatt kibékülnek. De nagyon csalódott: ahogy kiérnek a járásbiró szobájából ugy felképelte a férfi a feleségét és annak anyját, hogy az a pofon testvérek közt is megért 20 koronát.